![](images/2024/09/107763.jpg)
Пътуващата изложба "Вечният конферанс" е в Пловдив
Рисунки от Музейната сбирка на Националната художествена академия са подредени в Изследователския център-музей "Тракарт"
/ брой: 169
Изложбата "Вечният конферанс", която може да се разгледа до 30 септември в Изследователския център-музей "Тракарт" в Пловдив, представя част от музейната програма на Националната художествена академия и част от дългосрочен проект със същото заглавие, на който институцията слага началото през 2019 г., научи ДУМА от Диди Спасова, връзки с обществеността на НХА. Целта на експозицията е да "отвори" фонда на НХА както за студентите и преподавателите, така и за широката публика. Експозицията предстои да бъде представена в Художествената галерия "Теофан Сокеров" в Ловеч (през октомври) и в Галерията на Дружеството на бургаските художници в Бургас (през ноември).
Музейната сбирка на НХА е една от най-старите колекции на българско изкуство. Нейното формиране започва със създаването на учебната институция като Държавно рисувално училище през 1896 г. Уникална по своя характер, тя включва в своите колекции живопис, графика, оригинални произведения на дърворезбата, шевици, съдове, накити, оръжия и др. Съхраняваните в нея учебни етюди по рисуване днес са основно свидетелство за развитието и методологията на художественото образование у нас и продължават да впечатляват с голямата си вещина, майсторство на изпълнението и високите академични резултати.
Изложбата проследява тенденциите в развитието на учебната рисунка и нейното творческо осмисляне в процеса на обучение от първите години на Държавното рисувално училище до 80-те години на миналия век. Включените творби разкриват някои основни аспекти на темата за "Рисуването и Академията: рисуването на голо тяло от натура като една от задължителните учебни задачи в образователната програма в периода от края на XIX и целия ХХ век; преходът от прякото и точно следване на анатомичната форма и копирането на класически модели в рамките на учебната постановка от първите години на Държавното рисувално училище към постепенното преодоляване на академичните канони на класицизма - процес, особено осезаем в периода на 30-те и първата половина на 40-те години на миналия век; прилагането на свободната рисунка при декоративните акварелни проекти от периода между двете световни войни; проблемът за формата на листа, тоналните съотношения, мащаба, детайлите, светлосенъчните и пространствените съотношения в учебния етюд по рисуване през втората половина на ХХ век.
В експозицията са включени над петдесет графични и цветни етюда, като сред представените автори са имената на едни от най-известните български художници - възпитаници на Художествената академия от различни поколения.